Diferència entre les revisions de "Manuel Candela"
(No es mostren 2 edicions intermiges d'un usuari) | |||
Llínea 13: | Llínea 13: | ||
== Càrrecs i distincions == | == Càrrecs i distincions == | ||
− | El doctor Manuel Candela va ser president de l'Ateneu Científic de Valéncia, president del Colege de Meges i de l'Institut Mèdic Valencià. També va ser acadèmic de la Real Acadèmia de Medicina de Valéncia. Va ser Rector de l'Universitat de Valéncia, coincidint en la celebració del IV Centenari de la fundació de l'Universitat. Va ser condecorat en la gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica. | + | El doctor Manuel Candela va ser president de l'Ateneu Científic de Valéncia, president del Colege de Meges i de l'Institut Mèdic Valencià. També va ser acadèmic de la Real Acadèmia de Medicina de Valéncia. Va ser Rector de l'Universitat de Valéncia, coincidint en la celebració del IV Centenari de la fundació de l'Universitat. Va ser condecorat en la gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica. |
− | + | ||
== Referències == | == Referències == | ||
* Grau Codina, Ferrán (2003). Universidad de Valencia. Departamento de Filología Clásica, ed. La Universidad de Valencia y el Humanismo: Estudio humanista y Renovación cultural en Europa y en el Nuevo Mundo. p. 787. ISBN 843705544X | * Grau Codina, Ferrán (2003). Universidad de Valencia. Departamento de Filología Clásica, ed. La Universidad de Valencia y el Humanismo: Estudio humanista y Renovación cultural en Europa y en el Nuevo Mundo. p. 787. ISBN 843705544X |
Última revisió del 07:29 7 ago 2024
Manuel Candela Plá (Valéncia, 1847 - † 1919) va ser un obstetra i ginecòlec valencià. Va ser el fundador, junt a Francisco de Paula Campá i Porta, de la tocoginecologia valenciana en el sigle XIX.
Estudis i carrera[editar | editar còdic]
Va realisar els seus primers estudis en el seminari, que va abandonar incorporant-se a l'Institut de Castelló de la Plana, a on va obtindre el grau de bachiller en l'any 1867. Va estudiar Medicina en les universitats de Valéncia, i Madrit, obtenint la llicenciatura en 1872. Un any despuix, en la Universitat Central de Madrit, obtenia el doctorat. Des de l'any 1882 va ser catedràtic de clínica tocoginecològica. Va pertànyer al grup experimentaliste valencià, partidari de la medicina de laboratori, destacant la seua llabor en el terreny de la microbiologia.
Durant l'epidèmia de còlera de l'any 1885, el doctor Ferrán va instalar el seu laboratori en una casa propietat del doctor Candela que encara hui persistix en el carrer de Pascual i Genís. En l'any 1884 va fundar El progreso ginecológico i pediatra, primera revista valenciana de l'especialitat, que es va publicar de forma independent fins a l'any 1889 i, fusionat en La Crònica Mèdica, fundada per Francisco de Paula Campá i Porta, fins a l'any 1894. Va publicar la quinta part dels doscents treballs que varen aparéixer en El progreso ginecológico. Entre estos varen destacar els referits al part patològic, en especial la placenta prèvia. En el terreny ginecològic es va ocupar de la patologia uterina no infecciosa. Va practicar la primera ovaritomia en Valéncia i també va perfeccionar algunes tècniques operatories. Va contribuir de forma significativa a la difusió de l'informació tocoginecològica internacional, especialment, a través de la seua revista.
El seu instrumental de treball està expost en el Museu històric-mèdic de l'Universitat de Valéncia, junt al dels doctors Francisco de Paula Campá i Porta i Francisco Bonilla Martí.
L'Institut Candela[editar | editar còdic]
En l'any 1892 Manuel Candela va crear l'Institut Ginecològic Candela, primera institució assistencial valenciana de la seua especialitat. Va ser traspassat posteriorment a les germanes de Santa Ana en el nom de Casa Salut, situant-se en el lloc que hui ocupa l'Hospital Casa de Salut de Valéncia, precisament en l'avinguda Dr. Manuel Candela, que la seua ciutat va dedicar en la seua memòria. L'activitat d'este centre es va arreplegar entre els anys 1896 i 1903 en els Anals de l'Institut Candela.
Càrrecs i distincions[editar | editar còdic]
El doctor Manuel Candela va ser president de l'Ateneu Científic de Valéncia, president del Colege de Meges i de l'Institut Mèdic Valencià. També va ser acadèmic de la Real Acadèmia de Medicina de Valéncia. Va ser Rector de l'Universitat de Valéncia, coincidint en la celebració del IV Centenari de la fundació de l'Universitat. Va ser condecorat en la gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica.
Referències[editar | editar còdic]
- Grau Codina, Ferrán (2003). Universidad de Valencia. Departamento de Filología Clásica, ed. La Universidad de Valencia y el Humanismo: Estudio humanista y Renovación cultural en Europa y en el Nuevo Mundo. p. 787. ISBN 843705544X
- López Piñero, José María (1953). Apuntaciones para una biografía del Dr. D. Francisco de P. Campá y Porta (1838-1892). Ansa. p. 215
Bibliografia[editar | editar còdic]
- Camilleri, C. (1972). La bibliografía tocoginecológica en la España del siglo XIX. Ansa
- Gran Enciclopedia Temática de la Comunidad Valenciana. Editorial Prensa Valenciana. 2009
- López Piñero, José María (2006). Universidad de Valencia, ed. Santiago Ramón y Cajal. p. 399. ISBN 8437064325
- Tortajada Martínez, M. (1997). Real Academia de Medicina, ed. El nacimiento de la moderna toco-ginecológia en Valencia. Estudio de la obra de los catedráticos Campá y Candela
Enllaços externs[editar | editar còdic]
Wikimedia Commons alberga contingut multimèdia sobre Manuel Candela.